<p>Az omnibusz &ndash; melynek neve a latin omnibus (mindenkinek) sz&oacute;b&oacute;l sz&aacute;rmazik &ndash; karrierj&eacute;nek kezdetei 1826-ig ny&uacute;lnak vissza. Ekkor t&ouml;rt&eacute;nt, hogy a franciaorsz&aacute;gi Nantes v&aacute;ros&aacute;ban egy &eacute;lelmes v&aacute;llalkoz&oacute; ilyen jellegű utassz&aacute;ll&iacute;t&oacute; eszk&ouml;zt kezdett rendszeres&iacute;teni a v&aacute;rosk&ouml;zpont &eacute;s a v&aacute;ros hat&aacute;r&aacute;ban tal&aacute;lhat&oacute; k&ouml;zf&uuml;rdők k&ouml;z&ouml;tt. A kocsit ő maga keresztelte el voiture omnibus-nak (&bdquo;kocsi mindenkinek&rdquo;), ezzel alapozva meg a v&aacute;rosi t&ouml;megk&ouml;zleked&eacute;s &uacute;j form&aacute;j&aacute;t. Az omnibuszok fel&eacute;p&iacute;t&eacute;s&uuml;ket illetően l&oacute; vontatta eszk&ouml;z&ouml;k voltak, v&eacute;gig fedettek, csak oldalt, az &uuml;l&eacute;sek felett nem: ezeken a r&eacute;szeken ponyv&aacute;t hajtottak le, ha esett az eső. Az &uuml;l&eacute;sek t&aacute;ml&aacute;ja mag&aacute;nak a kocsinak az oldala volt. Belső ter&uuml;kben 8&ndash;14 ember f&eacute;rt el, befogad&oacute;k&eacute;pess&eacute;g&uuml;ket a lovak ereje hat&aacute;rozta meg. A kocsik padozat&aacute;t burkolt&aacute;k, oldalukat lakkozt&aacute;k; a fesz&iacute;tett rug&oacute;zat&uacute; kocsikat k&eacute;t l&oacute; h&uacute;zta. A menetrendszerű k&ouml;zleked&eacute;s kialakul&aacute;s&aacute;val az omnibuszra hamarosan m&aacute;r jegyp&eacute;nzt&aacute;rakban is lehetett jegyet v&aacute;ltani.</p>
<p>Ami haz&aacute;nkat illeti: a fi&aacute;kerekkel &eacute;s konflisokkal szemben a főv&aacute;ros sz&eacute;lesebb k&ouml;z&ouml;ns&eacute;g&eacute;nek sz&aacute;nt omnibuszok 1832. j&uacute;lius 1-j&eacute;n indultak el. Ezt a napot tekinthetj&uuml;k a budapesti t&ouml;megk&ouml;zleked&eacute;s sz&uuml;let&eacute;snapj&aacute;nak, hiszen az omnibusz volt az első, k&ouml;t&ouml;tt &uacute;tvonalon, menetrend szerint k&ouml;zlekedő, d&iacute;jfizet&eacute;s ellen&eacute;ben b&aacute;rki &aacute;ltal szabadon haszn&aacute;lhat&oacute; j&aacute;rmű. &Eacute;rdekess&eacute;g, hogy b&aacute;r menetrend szerint indult, de k&uuml;l&ouml;n &aacute;llom&aacute;sai nem voltak, b&aacute;rhol meg&aacute;llt, ahol az utasok jelezt&eacute;k le- vagy felsz&aacute;ll&aacute;si sz&aacute;nd&eacute;kukat. Hogy mennyire nem voltunk am&uacute;gy lemarad&aacute;sban, f&eacute;nyesen igazolja az a t&eacute;ny, hogy az amerikai kontinens első, lovak &aacute;ltal vontatott omnibusz vonal&aacute;nak megnyit&aacute;s&aacute;ra szint&eacute;n 1832-ben ker&uuml;lt sor. A vonal a New York-i v&aacute;rosh&aacute;z&aacute;t k&ouml;t&ouml;tte &ouml;ssze a 14. utc&aacute;val; a menetjegy &aacute;ra 12 &eacute;s f&eacute;l cent volt.</p>
<p>Pesten a Morvaorsz&aacute;gb&oacute;l haz&aacute;nkba telep&uuml;lt Kratochwill J&aacute;nos vend&eacute;gl&aacute;t&oacute;s volt az első, aki felismerte, hogy vend&eacute;gei sz&aacute;m&aacute;t nagyban megn&ouml;velheti az omnibusz &bdquo;bevet&eacute;se&rdquo; r&eacute;v&eacute;n. E c&eacute;lb&oacute;l 1832 tavasz&aacute;n j&aacute;rt k&ouml;zben a v&aacute;rosi tan&aacute;csn&aacute;l, hogy k&eacute;t k&aacute;v&eacute;h&aacute;za k&ouml;z&ouml;tt rendszeres, reggel 6 &eacute;s este 18 &oacute;ra k&ouml;z&ouml;tt f&eacute;l&oacute;r&aacute;nk&eacute;nt &uacute;n. t&aacute;rsaskocsit ind&iacute;thasson. Igen, t&aacute;rsaskocsit, hiszen itthon az omnibusz mellett ez az elnevez&eacute;s terjedt el legink&aacute;bb a t&ouml;megk&ouml;zleked&eacute;s eme &uacute;j form&aacute;j&aacute;ra. Az omnibusz nemzetk&ouml;zi elnevez&eacute;s&eacute;t egy&eacute;bk&eacute;nt t&ouml;bbf&eacute;lek&eacute;ppen is pr&oacute;b&aacute;lt&aacute;k magyaros&iacute;tani. K&iacute;s&eacute;rleteztek a pajt&aacute;s-, cimbor&aacute;s- &eacute;s mindeneskocsi sz&oacute;val is, v&eacute;g&uuml;l a m&aacute;r fentebb is eml&iacute;tett t&aacute;rsaskocsi kifejez&eacute;s terjedt el. Kratochwill J&aacute;nosra visszakanyarodva: a h&iacute;res vend&eacute;glős a v&aacute;rosligeti P&aacute;va-szigeti k&aacute;v&eacute;h&aacute;z &eacute;s a pesti kereskedőtest&uuml;let sz&eacute;kh&aacute;z&aacute;ban (a mai Roosevelt t&eacute;r k&ouml;rny&eacute;k&eacute;n) l&eacute;vő k&aacute;v&eacute;h&aacute;zat b&eacute;relte, majd a V&aacute;rosligetben egy v&iacute;zgy&oacute;gyint&eacute;zetet is nyitott. Vend&eacute;gei sz&aacute;m&aacute;ra az omnibusz egy k&uuml;l&ouml;n szolg&aacute;ltat&aacute;s volt, aminek hamarosan h&iacute;re ment Pesten, &eacute;s Bud&aacute;n is. Bud&aacute;n a vonal elsősorban a kir&aacute;ndul&oacute;k ig&eacute;nyeit szolg&aacute;lta a ny&aacute;ri h&oacute;napokban, a majdani L&aacute;nch&iacute;d budai h&iacute;dfőj&eacute;t k&ouml;tve &ouml;ssze Zugligettel. Pesten szint&eacute;n az &uacute;j szabadidős szok&aacute;sok alak&iacute;tott&aacute;k ki az első j&aacute;ratokat, melyek a Dorottya utca &eacute;s a Sz&iacute;nh&aacute;z (ma V&ouml;r&ouml;smarty) t&eacute;r sark&aacute;r&oacute;l indultak a V&aacute;rosligetbe.</p>
<p>1848-ig t&ouml;bb omnibuszj&aacute;rat is ny&iacute;lt Pesten &eacute;s Bud&aacute;n is. A legnagyobb v&aacute;llalkoz&aacute;s a budai b&eacute;rkocsis c&eacute;h lett, amely t&ouml;bb mint 20 kocsival rendelkezett. A j&aacute;rmű a sz&aacute;zadfordul&oacute; &eacute;veiben is j&aacute;rt, sőt &uacute;j vonalak is ny&iacute;ltak. A k&ouml;zleked&eacute;s ezen b&eacute;kebeli fajt&aacute;ja a k&eacute;t vil&aacute;gh&aacute;bor&uacute; k&ouml;z&ouml;tt &bdquo;b&uacute;cs&uacute;zott&rdquo; az főv&aacute;rosi utakt&oacute;l: az utols&oacute; &uacute;tra 1929. november 5-&eacute;n ker&uuml;lt sor a Vill&aacute;nyi &uacute;ti vonalon.</p>