<p><img src="parameters/k-v/documents/oecms/Hirlevel_2016/febr/viladkor1.jpg" width="371" height="232" data-pnfileid="1248" /></p>
<p>&nbsp;<em>A vil&aacute;g egy k&ouml;nyv, &eacute;s aki nem utazik, az csak egyetlen lapj&aacute;t olvasta el. /Szent &Aacute;goston/</em></p>
<p>Főhős&uuml;nk nev&eacute;t fentebb m&aacute;r eml&iacute;tett&uuml;k, de rendszeres olvas&oacute;ink m&aacute;r tudj&aacute;k, hogy kalandos utaz&aacute;saink mindig &bdquo;k&eacute;tszem&eacute;lyesek&rdquo;. M&aacute;sik szereplőnk Zichy &Ouml;d&ouml;n, aki a v&aacute;llalkoz&aacute;s finansz&iacute;roz&aacute;s&aacute;ban v&aacute;llalt oroszl&aacute;nr&eacute;szt. Cikk&uuml;nket is az ő bemutat&aacute;s&aacute;val kezdj&uuml;k, j&oacute;llehet, mindj&aacute;rt a kezdet kezdet&eacute;n akad egy kis gondunk. A magyar t&ouml;rt&eacute;nelem neves korszak&aacute;b&oacute;l, az 1848&ndash;49-es forradalom &eacute;s szabads&aacute;gharc idej&eacute;ből ugyanis tal&aacute;n m&aacute;r &Ouml;n&ouml;k is ismerhetnek egy Zichy &Ouml;d&ouml;n n&eacute;vre hallgat&oacute; gr&oacute;fot, akit 1848. szeptember v&eacute;g&eacute;n G&ouml;rgey Art&uacute;r v&eacute;geztetett ki r&ouml;gt&ouml;n&iacute;t&eacute;lő b&iacute;r&oacute;s&aacute;g előtt haza&aacute;rul&aacute;s v&aacute;dj&aacute;val, a Jellasiccsal val&oacute; titkos egy&uuml;ttműk&ouml;d&eacute;s miatt. Ez az &Ouml;d&ouml;n azonban Eug&eacute;n n&eacute;ven sz&uuml;letett, teh&aacute;t val&oacute;j&aacute;ban Jenőnek kellett volna ford&iacute;tani a nev&eacute;t, m&iacute;g a fiv&eacute;re volt Edmund, teh&aacute;t az &bdquo;igazi&rdquo; &Ouml;d&ouml;n. Akinek kiss&eacute; hom&aacute;lyosan hatnak a fentebb le&iacute;rtak, annak aj&aacute;nljuk J&oacute;kai M&oacute;r: A kősz&iacute;vű ember fiai c&iacute;mű klasszikus&aacute;t, ugyanis r&eacute;szben ez a Zichy-csal&aacute;don bel&uuml;li n&eacute;vanom&aacute;lia ihlette nagy &iacute;r&oacute;nk h&iacute;res reg&eacute;ny&eacute;t. Mi most el&eacute;gedj&uuml;nk meg annyival, hogy az az &Ouml;d&ouml;n, aki Edmund volt &eacute;s nem v&eacute;geztek ki, lett a legbőkezűbb adom&aacute;nyoz&oacute;ja az 1872&ndash;74 k&ouml;z&ouml;tt lezajlott osztr&aacute;k&ndash;magyar &eacute;szaki-sarki exped&iacute;ci&oacute;nak. A cs&aacute;sz&aacute;ri &eacute;s kir&aacute;lyi kamar&aacute;s, belső titkos tan&aacute;csos titulusokkal is b&uuml;szk&eacute;lkedő gr&oacute;f kiv&aacute;l&oacute; k&ouml;zgazd&aacute;sz, egyben h&iacute;res műgyűjtő is volt, t&ouml;bb felt&ouml;rekvő hazai műv&eacute;sz p&aacute;ly&aacute;j&aacute;nak elind&iacute;t&oacute;ja. Emellett maga is szenved&eacute;lyes utaz&oacute;nak sz&aacute;m&iacute;tott. Tal&aacute;n ennek is betudhat&oacute;an nem kevesebb, mint 45 000 forinttal t&aacute;mogatta a k&uuml;ldet&eacute;st, ami akkoriban igen csinos &ouml;sszegnek volt mondhat&oacute;. Az &aacute;ltala finansz&iacute;rozott exped&iacute;ci&oacute; h&aacute;l&aacute;s tagjai az egyik &uacute;jonnan felfedezett f&ouml;ldr&eacute;szt r&oacute;la nevezt&eacute;k el Zichy-f&ouml;ldnek.</p>
<p>A g&aacute;l&aacute;ns gr&oacute;f &aacute;ltal bőkezűen t&aacute;mogatott &eacute;szaki-sarki felfedező &uacute;t magyar r&eacute;sztvevője &ndash; &bdquo;az Arktisz magyar orvosv&aacute;ndora&rdquo;, ahogy k&eacute;sőbb Kepes Gyul&aacute;t elnevezt&eacute;k &ndash; alig egy &eacute;vvel a forradalom előtt sz&uuml;letett a Bereg megyei V&aacute;riban, egy j&oacute;m&oacute;d&uacute; tiszah&aacute;ti f&ouml;ldbirtokos fiak&eacute;nt. K&ouml;z&eacute;piskol&aacute;it Ungv&aacute;ron &eacute;s Budapesten v&eacute;gezte, ruszinul &eacute;s n&eacute;met&uuml;l egyar&aacute;nt kitűnően megtanult. 1870-ben avatt&aacute;k orvosdoktorr&aacute; a b&eacute;csi egyetemen. Ezut&aacute;n az itteni Rudolf-k&oacute;rh&aacute;zban dolgozott Drasche professzor mellett eg&eacute;szen 1872 tavasz&aacute;ig, mikoron is a professzor beaj&aacute;nlotta a fizikai &eacute;s szellemi adotts&aacute;gait illetően egyar&aacute;nt kellően r&aacute;termett fiatalembert az &eacute;ppen akkor B&eacute;csben szerveződő osztr&aacute;k&ndash;magyar &eacute;szaki-sarki exped&iacute;ci&oacute; orvos&aacute;nak.</p>
<p>A kiegyez&eacute;s ut&aacute;n a Monarchia is igyekezett kivenni a r&eacute;sz&eacute;t strat&eacute;giai ter&uuml;letek megh&oacute;d&iacute;t&aacute;s&aacute;b&oacute;l &eacute;s a vil&aacute;g tudom&aacute;nyos megismer&eacute;s&eacute;t szolg&aacute;l&oacute; felfedezőutakb&oacute;l. A kor egyik legfőbb kih&iacute;v&aacute;s&aacute;nak az &Aacute;zsi&aacute;t &eacute;szakr&oacute;l, a sarkvid&eacute;k felől megk&ouml;zel&iacute;tő &uacute;n. &Eacute;szakkeleti-&aacute;tj&aacute;r&oacute; felfedez&eacute;se sz&aacute;m&iacute;tott, mely az Atlantit&oacute;l a Csendes-&oacute;ce&aacute;nig vezető, a d&eacute;lin&eacute;l j&oacute;val r&ouml;videbbnek felt&eacute;telezett, haj&oacute;zhat&oacute; tengeri &uacute;t &iacute;g&eacute;ret&eacute;vel kecsegtetett. Terepfelm&eacute;r&eacute;s c&eacute;lj&aacute;b&oacute;l k&eacute;t osztr&aacute;k tenger&eacute;sztiszt (Julius Payer &eacute;s Karl Weyprecht &ndash; ők lesznek majd az exped&iacute;ci&oacute; vezetői is) m&aacute;r 1871-ben &uacute;tnak indult, hogy bebarangolja a Spitzberg&aacute;k &eacute;s a Novaja Zemlja k&ouml;z&ouml;tti tengereket, hogy min&eacute;l kedvezőbb elők&eacute;sz&uuml;letek mellett kezdhess&eacute;k meg a nagyl&eacute;pt&eacute;kű v&aacute;llalkoz&aacute;st. Br&eacute;m&aacute;ban egy kifejezetten e c&eacute;lra tervezett speci&aacute;lis kutat&oacute;haj&oacute;t &eacute;p&iacute;ttettek, melyet Tegetthoff osztr&aacute;k tengernagyr&oacute;l neveztek el. Az exped&iacute;ci&oacute; legk&ouml;zvetlenebb k&uuml;ldet&eacute;se az volt, hogy a Novaja Zemlja megker&uuml;l&eacute;s&eacute;vel, a Jeges-tengeren &aacute;t megk&iacute;s&eacute;rlik a Bering-szoroshoz val&oacute; kijut&aacute;st, &iacute;gy der&iacute;tve fel az &aacute;tj&aacute;r&oacute;t.</p>
<p>A gőz&ouml;s 1872. j&uacute;nius 13-&aacute;n hagyta el Br&eacute;ma kik&ouml;tőj&eacute;t, 24 emberrel &eacute;s sz&aacute;nvontat&oacute; kuty&aacute;kkal a fed&eacute;lzet&eacute;n. A leg&eacute;ny&eacute;g t&ouml;bbnyire dalm&aacute;t matr&oacute;zokb&oacute;l verbuv&aacute;l&oacute;dott, ők sz&aacute;m&iacute;tottak ugyanis a Monarchia legjobb haj&oacute;sainak.&nbsp;Őket a haj&oacute;orvos v&aacute;logatta &ouml;ssze fizikai kond&iacute;ci&oacute;ik alapj&aacute;n, emellett Kepes doktor gondoskodott az exped&iacute;ci&oacute; &eacute;lelmiszerk&eacute;szlet&eacute;nek &ouml;ssze&aacute;ll&iacute;t&aacute;s&aacute;r&oacute;l is. A legnagyobb vesz&eacute;lyt a tenger&eacute;szekre a vitaminszeg&eacute;ny t&aacute;pl&aacute;lkoz&aacute;sb&oacute;l eredő skorbut jelentette, melynek kik&uuml;sz&ouml;b&ouml;l&eacute;s&eacute;re nagy mennyis&eacute;gű tokaji asz&uacute;J &eacute;s citroml&eacute; elrakt&aacute;roz&aacute;s&aacute;t rendelte el. Az előrel&aacute;t&oacute; orvos r&aacute;ad&aacute;sul a norv&eacute;giai Tromsőben egy ott őshonos szederfaj tart&oacute;s&iacute;tott gy&uuml;m&ouml;lcs&eacute;ből is nagy k&eacute;szlet v&aacute;s&aacute;rolt &eacute;s sz&aacute;ll&iacute;ttatott a haj&oacute;ra. Int&eacute;zked&eacute;sei k&eacute;sőbb &eacute;letmentőnek bizonyultak. E v&aacute;rosban csatlakozott az exped&iacute;ci&oacute;hoz a norv&eacute;g Olaf Carlsen kapit&aacute;ny, a kiv&aacute;l&oacute; szigonymester &eacute;s j&eacute;gszak&eacute;rtő, akinek tapasztalts&aacute;ga k&eacute;sőbb ugyancsak n&eacute;lk&uuml;l&ouml;zhetetlennek bizonyult.</p>
<p>A haj&oacute; főparancsnoka, Karl Weyprecht abban b&iacute;zott, hogy a t&eacute;rs&eacute;gben felfedezett meleg tenger&aacute;raml&aacute;s seg&iacute;ts&eacute;g&eacute;vel az exped&iacute;ci&oacute; sikeresen eljuthat majd a t&aacute;voli Bering-szorosig, a Csendes-&oacute;ce&aacute;n bej&aacute;rat&aacute;ig. Augusztus v&eacute;ge fel&eacute; azonban az &Eacute;szaki-tengerre ki&eacute;rkező Tegetthoff egy gigantikus j&eacute;gt&aacute;bla fogs&aacute;g&aacute;ba esett &eacute;s a hatalmas monstrumok k&ouml;z&eacute; szorulva egyre veszedelmesebben sodr&oacute;dott mind &eacute;szakabbra. Mindez megpecs&eacute;telte a k&uuml;ldet&eacute;s sors&aacute;t. &nbsp;A t&eacute;t ekkor m&aacute;r csakis a puszta visszat&eacute;r&eacute;s lehetett, &aacute;m napr&oacute;l napra ennek is egyre ink&aacute;bb cs&ouml;kkent az es&eacute;lye. A &ndash;20 fokos hidegben, fel-felt&ouml;rő sz&eacute;lrohamok k&ouml;zepette kellett egyre apad&oacute; &eacute;lelemk&eacute;szlet&uuml;ket f&oacute;k&aacute;k elejt&eacute;s&eacute;vel p&oacute;tolni, a b&aacute;trabbak egy-egy jegesmedv&eacute;t is leter&iacute;tettek. V&eacute;g&uuml;l t&ouml;bb mint sz&aacute;z napos sarki s&ouml;t&eacute;ts&eacute;g borult r&aacute;juk, mik&ouml;zben att&oacute;l lehetett tartani, hogy a gőz&ouml;s bord&aacute;zat&aacute;t &ouml;sszeroppantja a j&eacute;g. Addig azonban legal&aacute;bb volt hova visszat&eacute;rni&uuml;k, noha a kaj&uuml;t&ouml;k hőm&eacute;rs&eacute;klete a j&eacute;gverem szintj&eacute;re &aacute;llt be.&nbsp;E sz&eacute;lsős&eacute;ges k&ouml;r&uuml;lm&eacute;nyek k&ouml;z&ouml;tt a haj&oacute; orvos&aacute;ra h&aacute;rult a legnagyobb feladat: megfelelően sz&eacute;tporci&oacute;zni a marad&eacute;k fejadagokat. Ekkor der&uuml;lt ki, milyen fontosnak bizonyultak Kepes előzetes &oacute;vint&eacute;zked&eacute;sei. (Ő maga ugyanakkor 1873 m&aacute;rcius&aacute;ban megbetegedett &eacute;s k&eacute;t h&eacute;tig agg&oacute;dtak az &eacute;let&eacute;&eacute;rt.)</p>
<p>&nbsp;Az egyre rem&eacute;nytelenebbnek l&aacute;tsz&oacute; helyzetben azonban v&aacute;ratlan, rendk&iacute;v&uuml;li szerencse ad&oacute;dott: 1873. augusztus 30-&aacute;n a Novaja Zemlja partjait&oacute;l &eacute;szakra v&eacute;gre f&ouml;ldszeg&eacute;lyt pillantottak meg. A kor&aacute;bban ismeretlen szigetcsoportot k&eacute;sőbb Ferenc J&oacute;zsef-f&ouml;ldnek nevezt&eacute;k el (ma is e n&eacute;ven lelhető fel a t&eacute;rk&eacute;peken). Az &uacute;jonnan fellelt szigetvil&aacute;g partjai ment&eacute;n felk&eacute;sz&uuml;lhettek a k&ouml;vetkező t&eacute;l &aacute;tv&eacute;szel&eacute;s&eacute;re. Az &uacute;jabb rendk&iacute;v&uuml;li h&oacute;napok azonban bizonyoss&aacute; tett&eacute;k, hogy a haj&oacute; megment&eacute;s&eacute;re m&aacute;r nincs es&eacute;ly, az&eacute;rt 1974. m&aacute;jus 20-&aacute;n &ouml;r&ouml;kre b&uacute;cs&uacute;t intettek a Tegetthoffnak, mik&ouml;zben a j&eacute;gmező reped&eacute;sein &aacute;t, a legsz&uuml;ks&eacute;gesebb holmikat sz&aacute;nra helyezve pr&oacute;b&aacute;lt&aacute;k meg el&eacute;rni az &aacute;zsiai sz&aacute;razf&ouml;ldet. Julius Payer az ezt megelőző, embert pr&oacute;b&aacute;l&oacute; h&oacute;napokban n&eacute;h&aacute;ny t&aacute;rs&aacute;val sikeresen felt&eacute;rk&eacute;pezte az eg&eacute;sz szigetcsoportot. A napl&oacute;k visszaeml&eacute;kez&eacute;sei szerint Kepes mindv&eacute;gig hihetetlen lelkierővel seg&iacute;tette az egyre f&aacute;radtabb t&aacute;rsas&aacute;got a cs&uuml;gged&eacute;s elleni k&uuml;zdelemben. 1874. augusztus 23-&aacute;n azonban elfogyott az &eacute;lelm&uuml;k. Az exped&iacute;ci&oacute; tagjai kimer&uuml;lten ter&uuml;ltek el a k&ouml;zeli tengerparton. Tal&aacute;n egy sarki &eacute;jszaka v&eacute;get vetett volna mindennek, ha nem t&ouml;rt&eacute;nik &uacute;jabb csoda, ugyanis orosz hal&aacute;szb&aacute;rk&aacute;k j&aacute;rtak &eacute;ppen arra... A hal&aacute;l tork&aacute;b&oacute;l arra &eacute;bredtek, hogy Fjodor Borogyin kapit&aacute;ny utas&iacute;t&aacute;s&aacute;ra vodk&aacute;t &ouml;nt&ouml;zgetnek kicserepesedett sz&aacute;jukba, megmentve &eacute;let&uuml;ket. M&aacute;sf&eacute;l heti zivataros vitorl&aacute;z&aacute;st k&ouml;vetően v&eacute;g&uuml;l eljutottak a civiliz&aacute;ci&oacute;t jelentő Norv&eacute;gi&aacute;ba. Innen haj&oacute;n N&eacute;metorsz&aacute;gba, vonaton kereszt&uuml;l pedig B&eacute;csbe &eacute;rkeztek vissza, ahol hős&ouml;knek kij&aacute;r&oacute; fogadtat&aacute;sban r&eacute;szes&uuml;ltek.</p>
<p>B&aacute;r Kepes doktor botanikai &eacute;s zool&oacute;giai gyűjt&eacute;st is v&eacute;gzett, azok v&eacute;gleg ott maradtak a Tegetthoff fed&eacute;lzet&eacute;n. A doktor, hazat&eacute;r&eacute;se ut&aacute;n t&ouml;bb kit&uuml;ntet&eacute;st kapott &eacute;s t&ouml;rzsorvoss&aacute; l&eacute;ptett&eacute;k elő. K&ouml;zmegbecs&uuml;l&eacute;sben hunyt el Budapesten, 1924-ben.</p>
<p>Ami az exped&iacute;ci&oacute;t illeti: a legfontosabb c&eacute;lkitűz&eacute;st nem siker&uuml;lt el&eacute;rni, &aacute;m ezzel egy&uuml;tt is a 19. sz&aacute;zadi felfedezőutak egyik legnagyszerűbbjek&eacute;nt tartj&aacute;k sz&aacute;mon ezt az emberfeletti teljes&iacute;tm&eacute;nyt ig&eacute;nylő v&aacute;llalkoz&aacute;st. Ami pedig Kepes Gyul&aacute;t illeti, haj&oacute;orvosk&eacute;nt rendk&iacute;v&uuml;l j&oacute;l l&aacute;tta el a feladat&aacute;t: az exped&iacute;ci&oacute; a rendk&iacute;v&uuml;l zord k&ouml;r&uuml;lm&eacute;nyek k&ouml;z&ouml;tt is k&eacute;t &eacute;v alatt mind&ouml;ssze egy ember hal&aacute;l&aacute;t k&ouml;nyvelhette el.</p>
<p>Joggal &iacute;rhatjuk le, hogy ő egy igazi, &bdquo;j&eacute;g h&aacute;t&aacute;n is meg&eacute;lő&rdquo; t&iacute;pus&aacute;t k&eacute;pviselte neves utaz&oacute;inknak.</p>