<p><strong>R&oacute;ma utol&eacute;rhetetlens&eacute;ge &eacute;s egyedi var&aacute;zsa abban rejlik, hogy minden m&aacute;s v&aacute;rosn&aacute;l gazdagabb kultur&aacute;lis &ouml;r&ouml;ks&eacute;ggel b&uuml;szk&eacute;lkedhet. Hajdan az eg&eacute;sz &oacute;kori vil&aacute;g egyes&iacute;tője volt, a k&ouml;z&eacute;pkorban pedig az egyetemes kereszt&eacute;ny kult&uacute;ra k&ouml;zpontj&aacute;v&aacute; v&aacute;lt, &eacute;s e megtisztelő szerep&eacute;t az&oacute;ta is m&eacute;lt&oacute;s&aacute;gteljesen &eacute;s rend&iacute;thetetlen&uuml;l őrzi. Ha R&oacute;m&aacute;ban j&aacute;runk, nem v&eacute;letlen&uuml;l &eacute;rezz&uuml;k &uacute;gy, hogy időutaz&oacute;k vagyunk, &aacute;m egy&uacute;ttal azt is, hogy ez a v&aacute;ros szinte kitapinthat&oacute; m&oacute;don &eacute;l, pezseg, l&uuml;ktet, jelenval&oacute;bb &eacute;s temperamentumosabb b&aacute;rmin&eacute;l. Nem v&eacute;letlen&uuml;l &eacute;rdemelte ki a metropoliszok k&ouml;z&uuml;l egyed&uuml;lik&eacute;nt az &bdquo;&ouml;r&ouml;k jelzőt&rdquo;&hellip;</strong></p>